![](https://metsta.fi/wp-content/uploads/2024/08/AdobeStock_262485724-576x288.jpeg)
30.08.2024
Tähtien (vai standardien) voimalla navigoiden
Lue lisää
22.03.2022
Massatavarakuljettimien turvallisuusstandardin uusin painos SFS-EN 620:2021 julkaistiin vuosia kestäneen laadintatyön jälkeen lokakuussa 2021. Uudessa painoksessa on runsaasti huomioitavaa.
Standardista on poistettu sähkömagneettisen yhteensopivuuden (EMC) vaatimukset.
Standardissa ei ole räjähdysvaarallisten tilojen (ATEX) vaatimuksia, mutta kuljetettaessa syttyviä pölyjä on otettava huomioon SFS-EN 1127-1.
Tilaajan ja toimittajan välistä keskustelua voisi verrata räjähdysvaarallisten tilojen tilaluokan määrittämiseen yhteistyönä.
Standardin johdannossa mainitaan useita oletuksia, joita on käytetty standardia laadittaessa. Näihin kuulu se, että tilaaja ja toimittaja ovat keskustelleet mm. muista kuljetinta lähellä olevista koneista, kulkuväylistä, suojista (etenkin vyöhykemalli), ohjauslaitteista ja hihnamateriaalista.
Kohdassa 4.3.5.1 on erikseen vaatimus toimittajan ja asiakkaan yhteistyöstä, kun heidän on sovittava lattiatason kulkuteistä.
Kohdassa 4.1.2 esitetään vyöhykemalli, jossa kuljettimen turvallisuusvaatimukset kiristyvät, kun liikutaan turvallisesta vyöhykkeestä vähemmän turvalliseen.
Vyöhykkeet ovat turvallisuusjärjestyksessä julkinen vyöhyke, liikennevyöhyke, rajoitettu vyöhyke ja vaaravyöhyke, joka on standardin SFS-EN ISO 12100 mukainen vaara-alue koneen välittömässä läheisyydessä.
Korkeinta turvallisuuden tasoa edellytetään julkiselle tai liikennevyöhykkeelle sijoitetulta kuljettimelta. Pääsyltään rajoitetulla vyöhykkeellä voidaan hyväksyä osin matalampi suojaustaso. Vaaravyöhykkeelle ei saa ulottua kuljettimen käydessä.
Pääsyä rajoittamalla voidaan vaikuttaa siihen millaisen turvakoulutuksen saaneet tahot voivat liikkua vaara-alueella ja kuinka usein vaara-alueella ollaan (todennäköisyys ja taajuus).
Kannattaa huomioida, että riski voi kuitenkin olla kaikilla vyöhykkeillä yhtä suuri. Vain koulutuksen tai pätevöinnin tuoma osaaminen mahdollistaa vaaran välttämisen.
Yleisesti suojien vaatimuksiin on tehty vain pieniä päivityksiä, jotta vaatimukset vastaisivat standardin SFS-EN ISO 13857 vaatimuksia.
Taulukossa 2 on esitetty rullien suojausvaatimukset suorilla osilla ja ei-suorilla osilla eri vyöhykkeillä.
Nielunsuojuksen ja hihnan tai rullan välissä on oltava korkeintaan 5 mm rako. Nielunsuojuksia suunniteltaessa on oltava tarkkana suojuspatenttien kanssa.
Rullan nielukohtaa ei tarvitse suojata, jos 150 N voimalla saa aikaan 50 mm raon rullan ja hihnan välille. Tämä testataan kuvan 11 mukaisesti. Standardi ei tosin ota kantaa pitääkö hihnalla olla kuormaa testitilanteessa.
Edellisessä painoksessa lattiatason ja kuljettimen reunan väliin sai jättää korkeintaan 700 mm. Uudessa painoksessa kohdan 4.2.2.2 mukaisesti vaaravyöhykkeen ja verkon alareunan välillä on oltava vähintään 550 mm.
Lattiatason ja verkon alareunan välissä saa olla korkeintaan 240 mm rajoitetulla vyöhykkeellä ja 100 mm julkisella vyöhykkeellä.
Kuvassa 4 ei ole nielunsuojusta, koska verkko riittää, mutta sen olisi voinut piirtää hieman alemmas (pitää olla vähintään 550 mm).
Kaikilla vyöhykkeillä on vaatimuksena, ettei kaiteen ja kuljettimen väliin mahdu ihmistä.
Rajoitetulla vyöhykkeellä on käytettävä kaiteita ja potkulistoja, mikäli nielunsuojuksia ei käytetä.
Kohdassa 4.10.1 jää epäselväksi, onko standardin vaatimuksena vähintään yksi vai kaksi laitetta, joilla estetään hallitsematon liike.
Standardin turvallisuusvaatimukset on todennettava taulukon 3 mukaisesti, jossa jokaisen vaatimuksen kohdalle on kirjattu, tehdäänkö silmämääräinen tarkastus, mittaus tai testi.
Eri turvatoimintojen vaadittavat suoritustasot (PLr) on taulukoitu liitteessä B. Pelkästään liitettä noudattamalla ei kuitenkaan voi välttää riskin arviointia, sillä liite koskee vain turvatoimintoja eikä kaikkia riskejä.
Standardiin on lisätty uusi liite C, joka sisältää konedirektiiviin liittyvän melunmittausmenetelmän. Liite on velvoittava ja sen mukaan on laadittava melupäästöilmoitus, josta on esimerkki taulukossa C.1.
Valmistajan voi olla käytännössä vaikea mitata melua sekä ilman kuormaa että kuorman kanssa.
Suomenkielinen käännös julkaistaan lähikuukausina.